"Husk, du må huske den 5. november Da et svik i vårt land ble begått
Jeg vet ingen grunn til dette komplottet noen gang skal bli glemt"
Men hva med mannen?
Jeg vet at han het Guy Fawkes-
-og jeg vet at han i 1605 prøvde å sprenge Parlamentet.
Men hvem var han egentlig? Hvordan var han?
Vi blir bedt om å huske ideen og ikke mannen-
-for en mann kan mislykkes.
Han kan bli tatt, han kan bli drept og glemt.
Men 400 år senere kan en idé fortsatt forandre verden.
Jeg har selv vært vitne til ideenes kraft.
Jeg har sett mennesker drepe for dem-
-og dø mens de forsvarte dem.
Men du kan ikke kysse en idé.
Du kan ikke røre den eller holde den.
Ideer blør ikke. De føler ikke smerte.
De elsker ikke.
Og det er ikke en idé jeg savner. Det er en mann.
En mann som fikk meg til å huske den 5. november.
En mann jeg aldri vil glemme.
Jeg leste at det tidligere USA er så desperat etter medisinske forsyninger-
-at de angivelig har sendt flere containere fulle av hvete og tobakk.
En gest som tegn på god vilje, sa de.
Vet dere hva jeg mener?
Dere hører på programmet mitt, så jeg antar at dere gjør.
Det er på tide at vi lar koloniene få vite hva vi synes om dem.
Vi må hevne det lille te-selskapet de holdt for oss for noen hundre år siden.
La oss dra ned til dokkene og dumpe den dritten-
-hvor alt fra Amerikas betente rævhøl hører til!
Hvem er med meg? Hvem er med meg, for faen?!
Likte dere det?
Amerikas betente rævhøl. Jeg mener, hva annet kan du si?
Her var et land som hadde alt, absolutt alt-
-og nå tjue år senere, hva er det nå?
Verdens største lepra koloni. Hvorfor det?
Gudløshet. La meg gjenta det.
Gudløshet.
Det var ikke den krigen de startet. Det var ikke pesten de skapte.
Det var Dommen.
Ingen slipper unna sin fortid. Ingen slipper unna Dommen.
Tror dere ikke at Han er der oppe? At han ikke tar vare på dette landet?
Hvordan kan dere ellers forklare det? Han testet oss, men vi greide oss.
Vi gjorde det vi måtte.
Isslington. Enfield. Jeg var der. Jeg så det hele.
Immigranter. Muslimer.
Homoseksuelle. Terrorister.
Syke, degenererte mennesker. De måtte vekk!
Styrke gjennom samhold, samhold gjennom troen!
Jeg er en gudfryktig engelskmann og jeg er fordømt stolt av det!
Det er nok, mange takk.
Å, skitt.
Portforbud kode gul gjelder fra nå.
Uautorisert personell vil bli arrestert.
Dette er for deres egen sikkerhets skyld.
Portforbud kode gul gjelder fra nå.
Uautorisert personell vil bli arrestert.
Dette er for deres egen sikkerhets skyld.
-Unnskyld meg, miss. -Beklager, jeg så deg ikke.
-Hastverk? Det er portforbud nå. -Min onkel, han er svært syk.
-Syk onkel, hva? Willy, hva tror du? -Det er sludder, tror jeg.
Jeg burde ikke være ute under portforbudet.
Kanskje du kan ta deg av oss før du drar til onkelen din.
Min venn er litt syk. Er du ikke det, Willy?
Virkelig syk. Et stygt tilfelle av blues. Du kan føle dem.
-Ikke rør meg! -Se, Willy, kattungen har klør.
-Hun truet oss. -Ja, det gjorde hun.
Du vet hva det betyr?
Det betyr at vi kan utøve vår egen juridiske rett.
-Og du må svelge den. -Å, Gud, dere er Fingermenn.
-Hun skjønner det. -Jeg visste det ikke. Jeg er lei for det.
Ikke ennå, nei. Men det vil du bli.
Ved soloppgang, hvis du ikke er den leieste berta i London-
-så er du i hvert fall den såreste.
Å, Gud, nei! Vær så snill, ikke gjør det!
Jeg går hjem! Jeg skal ikke gjøre det igjen. Jeg sverger!
-Hva tror dere, gutter? -Spar stokken, skjem bort jenta.
Hjelp!
"Naturens økende kjeltring- streker svermer mot ham. "
-Hva i helvete?! -Kom deg vekk!
"Han ringeakter skjebnen med svingende stål som ryker av blodig henrettelse. "
Vi er Fingermenn, kompis.
Herregud!
Vi kan lastes for dette, det er bevist at med hengivelsen i syne-
-og gudfryktig handling overbeviser vi djevelen selv.
-Hva betyr det? -Spar stokken.
-Jeg lover at jeg ikke vil deg vondt. -Hvem er du?
Hvem er bare formen på funksjonen av hvem og hva jeg er, en mann i maske.
-Det kan jeg se. -Selvsagt.
Jeg betviler ikke din evne til å se-
-jeg kommenterer paradokset ved det å spørre en maskert mann hvem han er.
Tja.
På denne lykkebringende natt, tillat meg i stedet for det mer vanlige økenavn-
-for å antyde denne dramatis personas karakter.
Voilá!
Som du ser, en ydmyk vaudeville-veteran-
-som vikarierer som både offer og skurk i skjebnens vekselspill.
Dette ansiktet, intet ferniss av forfengelighet-
-er en levning av vox populi, nå tomt, forsvunnet.
Men, denne tapre visitt av en svunnen irritasjon står levendegjort-
-og sverget å beseire disse korrupte og onde kryp som står for forbrytelser-
-og sikrer den voldelige, onde og grådige krenkelse av viljen.
STYRKE GJENNOM SAMHOLD SAMHOLD GJENNOM TROEN
Den eneste dom er hevn, en vendetta-
-gitt som et løfte, ikke forgjeves, for verdien og sannferdigheten som sådan-
-skal en dag forsvare de årvåkne og de rettskafne.
I sannhet, denne suppe av tomme ord er blitt meget vidløftig-
-så la meg bare legge til at det er en ære å møte deg. Du kan kalle meg V.
Er du gal?
Jeg er sikker på at de vil si det. Tør jeg spørre hvem jeg snakker med?
Jeg er Evey.
-Evey? E-vey. Selvsagt er du det. -Hva betyr det?
Det betyr at jeg, i likhet med Gud ikke spiller terninger og ikke tror-
- på tilfeldigheter. Er du skadet? -Nei, det går bra med meg-
- takket være deg. -Å, jeg spilte bare min rolle.
-Men si meg, liker du musikk, Evey? -Jeg gjør vel det.
Jeg er en slags musiker som nå skal gi en meget spesiell opptreden.
-Hva slags musiker? -Slaginstrumenter er min spesialitet-
-men i kveld skal jeg benytte hele orkesteret.
-Jeg ville bli beæret om du ble med. -Jeg tror ikke det, jeg må hjem.
Det blir annerledes enn noe du har sett-
-og etterpå vil du komme trygt hjem.
Greit.
-Det er vakkert her oppe. -Kunne ikke få en mer perfekt scene.
-Jeg ser ingen instrumenter. -Din evne til å se er fortsatt god-
-men vent.
Jeg tilegner denne konserten Fru Justitia-
-til ære for den ferien hun synes å ha tatt her-
-og i erkjennelse av den svindleren som står i hennes sted.
Si meg, vet du hvilken dag det er i dag, Evey?
-Den 4. november? -Ikke nå lenger.
Husk, du må huske den 5. november
Da et svik i vårt land ble begått
Jeg vet ingen grunn til at dette komplottet
Noen gang skal bli glemt
Først, ouverturen.
Ja.
Ja, strengeinstrumentene.
Hør etter, kan du høre dem?
Nå messingblåserne.
Jeg kan høre dem!
Se utenfor, mamma! De spiller musikk!
-Hvordan gjør du det? -Vent.
Her kommer crescendoet!
Vakkert, ikke sant?
Mine herrer, dere har hatt fire timer. Best dere har resultater. Mr. Creedy.
Området ved Bailey er avstengt. Alle vitner av betydning er anholdt.
Godt. Mr. Etheridge?
En avspiller ble funnet tilkoblet det sentrale nødsendings-systemet.
Dataene sier at det var Tsjajkovskijs 1812-ouvertyre.
Sett den på svartelisten. Jeg vil aldri høre den musikken igjen.
Javel, sir.
Vi har også fordoblet våre søk og avlytter en mengde telefonsamtaler-
-som indikerer en høy prosent av samtaler om eksplosjonen.
Mr. Dascomb, hva gjør vi med den?
Vi kaller den en nødsprenging.
Vi dekker den på nettene og gjennom Interlink.
Flere eksperter er innkalt for å bevitne Baileys strukturelle svakheter.
Jeg vil at Prothero skal snakke i kveld om farene ved slike gamle bygninger-
-og hvordan vi må unngå å klamre oss til en dekadent fortid.
Han bør konkludere med at Nye Bailey vil bli vår tids symbol-
-og den framtid vår overbevisning har belønnet oss med.
Mr. Heyer.
Våre overvåkingskameraer fikk tatt flere bilder av terroristen-
-selv om masken naturligvis gjør hornhinne identifikasjon umulig.
Vi har også greid å få tatt et bilde av jenta som Creedys menn holdt tilbake.
-Hvem er hun, Mr. Finch? -Vet ikke, sir, men vi har flere spor.
Noe mer?
Vi har funnet fyrverkerirampen og spor etter eksplosivene som ble brukt.
Dessverre ser det ut til at på tross av det høye nivået av raffinement-
-var innretningene hjemmelaget av kjemikalier som kan kjøpes over disk-
-og det gjør at det er svært vanskelig å oppspore dem.
Uansett hvem han er, kansler, så er han meget god.
Spar oss for profesjonelle bemerkninger, Mr. Finch. De er irrelevante.
-Unnskyld, kansler. -Mine herrer, dette er en test.
I øyeblikk som dette handler det om å tro.
Tvil vil forkaste alt vi tror på og har kjempet for.
Tvil vil føre dette landet ut i kaos igjen og det vil jeg ikke la skje.
Mine herrer, jeg vil ha denne terroristen funnet-
-og jeg vil at han skal forstå hva terror virkelig betyr.
-England seirer. -England seirer.
-Tror du folk vil bite på dette? -Hvorfor ikke?
Dette er BTN.
Det er vår jobb å formidle nyhetene, ikke å fabrikkere dem.
Det er regjeringens jobb.
På den lysere siden-
-ser det ut til at mannskapet som sto bak sprengningen av Old Bailey-
- ville gi den gamle jenta en stor, skjønt improvisert avskjed.
Selv om sprengningen hadde vært planlagt over en tid-
-var musikken og fyrverkeriet, ifølge sjefen for mannskapet-
-"definitivt ikke med i planen."
Tror du på det sludderet? Det var ikke noen planlagt sprengning.
Jeg så det, hele greia. Så du det?
Nei, i går kveld var jeg...
Riktig. Du besøkte pappa Deitrich, ikke sant?
Evey, der er du. Du jobber fortsatt for meg, ikke sant?
-Unnskyld, Patricia. -Jeg trenger to espresso og tre kaffe.
Og Deitrich er klar for teen sin.
Jeg skjønner ikke. Hvorfor bærer han en Guy Fawkes-maske og så-
-sprenger Old Bailey? Prøvde ikke Fawkes å sprenge Parlamentet?
Det er ikke for sent. Han har fremdeles 16 timer på seg.
Kanskje han bare har begynt.
Ja?
OK. Vi er på sporet av jenta.
Misforstå meg ikke, jeg elsker det, en ku som blir korsfestet.
Det er hysterisk. Men du får det aldri godkjent.
Du må skrive det om, OK? Jeg må legge på.
Jeg er aldri blitt sviktet av en så attraktiv kvinne.
Gordon. "Mr. " får meg bare til å føle meg eldre.
Gordon, jeg var på vei i går kveld, men så kom det Fingermenn og-
-jeg ble litt redd og gikk hjem.
Vel, synd, men etter i går tror jeg at portforbudet bare blir verre.
UGYLDIG Hammond, Evey
Har deg.
Hei, Fred.
-Er det tatt røntgen av alt? -Nei, de er fylt av bomber.
Vent til reklamen med å sprenge dem, OK?
-Jeg kan ikke tro at du ser på dette. -Hva? Laser Lass er fenomenal.
-Hva er alt det? -Ikke sikker. De kom nettopp.
-Merket studio tre. -Må være Prothero.
Jeg ønsker noen våget å fortelle ham at stasjonen ikke er hans lekegrind.
Hva i helsike er dette?
Sett dem der borte til jeg kan finne ut hva de er til.
Dette ser alvorlig ut. Foreldrene hennes var politiske aktivister.
-De ble tatt da hun var 12. -Hva skjedde med henne?
-Ungdomshjelp-prosjektet, i fem år. -Skitt.
-Vi må ha assistanse, men ikke mange. -Sikker på det, sir?
Jeg vil bare snakke med henne før hun forsvinner inn i Creedys svarte pose.
Hvem er det?
Jeg tøyser ikke. Vis meg lD ellers pusser jeg Storm Saxon på deg.
Faen!
Kom igjen, kvikt!
I USTAND
Dere to dekker heisene. Resten følger med meg.
Hør etter, hør etter.
Alt personell må evakuere bygningen.
Dette er ingen øvelse.
Alt personell må evakuere bygningen.
-Hva faen foregår her? -Den sitter fast.
Bryt den ned.
Dominic!
Politi! Unna!
Kom dere unna!
Fordømt!
Absolutt. Jeg skal fortelle dere det jeg vet.
Jeg skal fortelle det jeg vet. England seirer.
-Tøm korridorene. -Sir.
Hjelp, Storm!
-For Gud skyld, ikke rør det. -Far, hva er i veien med TV-en?
God kveld, London. La meg først be om unnskyldning for denne avbrytelsen.
Det er nødkanalen!
Som mange av dere setter jeg pris på komforten i den daglige rutine-
-tryggheten i det kjente, roen i gjentakelsene...
-Svarte faen. -Jeg setter pris på dem som alle andre.
Men i minnenes ånd, slik at de viktige hendelsene i fortiden-
-som oftest forbindes med noens død, eller slutten på en blodig strid-
-kan bli feiret med en hyggelig høytid-
-tenkte jeg at vi kunne markere denne 5. november-
-en dag som, sørgelig nok, ikke lenger blir husket-
-med å ta oss litt tid til å sitte ned og ta en liten prat.
Det finnes naturligvis dem som ikke vil at vi skal snakke.
-La meg tenke. -Jeg mistenker at nå blir ordrer gitt-
-og menn med skytevåpen vil snart være på vei.
-Det er kansler Sutler. -Pokker!
Hvorfor? Fordi mens kølla kan bli brukt i stedet for samtaler-
-vil ord alltid ha sin kraft.
Ord gir mulighet for meninger-
-og for dem som vil lytte vil de avsløre sannheten.
Og sannheten er at noe er forferdelig galt med dette landet, ikke sant?
Dere designet det. Dere ville ha det idiotsikkert. Hvert TV i London!
Grusomhet og urettferdighet, intoleranse og undertrykkelse.
Hvor dere en gang hadde frihet til å protestere, tenke, snakke som dere vil-
-har dere nå sensorer og overvåkingssystemer-
-som tvinger dere til ensretting og forlanger underkastelse.
-Vi må ha kameraer! -Hvem har skylden for det?
Noen er mer ansvarlige enn andre, og de vil bli stilt til ansvar.
Men hvis dere ser etter de skyldige-
-må dere bare se dere i speilet.
Jeg vet hvorfor dere gjorde det. Jeg vet at dere var redde.
Hvem ville ikke være det? Krig, terror, sykdom.
En myriade av problemer som konspirerte-
-for å korrumpere sinnene deres og berøve dere for sunt vett.
Frykten tok overhånd og i panikken-
-støttet dere nåværende høykansler, Adam Sutler.
Han lovet dere orden, han lovet dere fred.
Og alt han forlangte til gjengjeld var deres stilltiende, lydige samtykke.
-De er nesten gjennom. -I går kveld ville jeg ende den stillheten.
I går kveld ødela jeg Old Bailey-
-for å minne dette landet om hva det har glemt.
For mer enn 400 år siden, ønsket en stor borger å plassere 5. november-
-i vår hukommelse for alltid. Hans håp var å minne verden-
-om at rettferdighet og frihet er mer enn ord.
De er perspektiver.
Så, hvis dere ikke har sett noe-
-hvis denne regjeringens forbrytelser er ukjente for dere-
-så foreslår jeg at dere lar den 5. november passere umarkert.
Men hvis dere ser det jeg ser-
-hvis dere føler det jeg føler og hvis dere vil søke det jeg søker-
-så ber jeg dere stå ved min side, ett år fra i kveld-
-utenfor Parlamentets porter-
-og sammen skal vi gi dem en 5. november-
-som aldri, aldri skal bli glemt.
Parafintåke. Han bruker røykmaskinene våre.
Dekk utgangene. Ingen må slippe ut.
Resten av dere følger meg.
-Til venstre. -Du tar høyre.
Spre dere!
Ikke skyt! Vær så snill, ikke skyt!
Ikke skyt!
-Han satte masker på oss alle. -Herregud!
Ikke skyt!
-Vent! -Stans!
Ikke rør dere! Har dere maske, så ned på knærne, nå!
-Få av dem maskene. -Skynd deg!
En bombe er tilkoblet timeren i kontrollboksen.
Jones, få alle som ikke har maske ut herfra.
Marshal, hjelp til å bære denne mannen. Alle andre, kom igjen!
-Gode Gud. -Kom igjen! Alle skal ut!
Dascomb.
Aner du hvor lang tid det vil ta å gjenoppbygge dette stedet?
Aner du hva du holder på med?
Ikke skyt meg! Det er ham!
Ned på knærne! På knærne!
Sånn ja.
Jeg greide det! Jeg greide det!
Ikke rør deg!
Legg hendene på hodet! Gjør det nå eller jeg skyter!
Jeg må si at jeg er overrasket over Londonpolitiets reaksjonstid.
Jeg hadde ikke ventet at dere skulle være fullt så raske.
Vi var her før du startet. Uflaks, kompis.
Jeg vet nå ikke det.
SPESIELL NØDRAPPORT
Vi avbryter for å gi dere denne skremmende rapporten-
-om en terroristovertagelse av Jordan Tower for et øyeblikk siden.
En psykotisk terrorist, bare identifisert som bokstaven V-
-angrep kontrollrommet med høyeksplosiver og andre våpen-
-som han brukte mot ubevæpnede sivilister for å få sendt et hatbudskap.
Vi har akkurat mottatt disse opptakene av et dristig politiraid.
Stopp! Stopp, bli hvor du er ellers skyter vi! Bli hvor du er!
Dette er bare en innledende rapport-
-men de tror nå at, i dette heroiske raidet-
-ble terroristen skutt og drept.
Sludder!
Etter det vi er blitt fortalt av myndighetene, er faren nå over.
Terroristen er død.
Der, hva tenker han?
Tenker han å forlate henne?
Etter at hun nettopp har reddet ham?
Han er terrorist. Du kan ikke vente at han vil handle som du og jeg.
Han er nok litt menneskelig.
Og, ille eller ikke, er hun hos ham nå.
-Du skremte meg. -Unnskyld.
-Føler du deg OK? -Ja, takk.
-Hva er dette? -Det er mitt hjem.
-Jeg kaller det Skyggenes Galleri. -Det er vakkert.
-Hvor har du fått tak i alt dette? -Her og der.
Mye av det er fra hvelvene i Ministeriet for Tvilsomme Materialer.
-Har du stjålet dem? -Nei. Å stjele betyr at noen eier dem.
Du kan ikke stjele fra sensoren. Jeg har bare tatt dem tilbake.
Hvis de finner dette stedet...
Da vil noen få kunstgjenstander bli den minste av mine bekymringer.
Du mener, etter det du har gjort.
Gud, hva har jeg gjort? Jeg blindet den detektiven. Hvorfor gjorde jeg det?
-Du gjorde det du følte var riktig. -Nei. Jeg må ha vært fra vettet.
Tenker du det, eller er det dét de vil at du skal tenke?
-Jeg tror jeg bør gå. -Hvor?
-Hjem. -Du sa at de lette etter deg.
Vet de hvor du jobber, så vet de hvor du bor.
-Jeg har venner jeg kan bo hos. -Jeg er redd for at det heller ikke går.
Evey, jeg ville ikke dette for noen av oss, men så ingen annen utvei.
Du var bevisstløs og jeg måtte ta en beslutning.
Hadde jeg etterlatt deg der, ville du nå ha vært i en av Creedys forhørsceller.
De ville fengslet deg, torturert deg og sannsynligvis drept deg-
-i forsøkene på å finne meg.
Etter det du gjorde, kunne jeg ikke la det skje.
Så jeg bar deg til det eneste stedet hvor jeg visste at du ville være trygg.
Her. I mitt hjem.
Jeg skal ikke si det til noen. Du vet du kan stole på meg.
Beklager, men jeg kan ikke ta den risikoen.
Men jeg vet jo ikke hvor dette er.
Du vet det er under bakken. Du vet fargen på steinen.
-Det ville være nok for en dyktig mann. -Sier du at jeg må bli her?
Bare til jeg er ferdig. Etter den femte betyr det ikke noe lenger.
Mener du et år fra nå? Må jeg bli her i et år?
Beklager, Evey. Jeg visste ikke hva annet jeg skulle gjøre.
Du kunne latt meg være! Hvorfor lot du meg ikke bare være?
Noe mer om foreldrene?
Ja, ikke bra. De ble internert på Balmarsh.
-Å, nei. -Jo.
Hun døde i en sultestreik og han døde da militæret overtok fengselet.
Og det er ikke det verste. Broren hennes var på St. Mary's.
-Herregud. -Ikke annet enn uflaks.
Da kjenner vi hennes historie. Nå trenger vi hans.
V.
Ah, bonjour, mademoiselle.
Jeg vil bare be om unnskyldning for min reaksjon i går kveld.
Jeg forstår hva du gjorde for meg og vil du skal vite at jeg er takknemlig.
Hendene dine!
Ja.
Sånn, det er bedre. Jeg håper at jeg ikke tok fra deg appetitten.
Nei. Det er bare, er alt bra med deg?
-Å ja, jeg har det bra. -Kan jeg spørre hva som skjedde?
Det var en brann. For lenge siden.
Gammel historie, for noen.
Egentlig ikke noe å snakke om ved bordet.
Vil du ha en kopp te til egget ditt?
Ja, takk. Jeg er virkelig skrubbsulten.
Sett deg.
-Det er deilig. -Bra.
Gud, jeg har ikke spist ekte smør siden jeg var liten. Hvor fikk du tak i det?
Et forsyningstog på vei til kansler Suttler.
-Har du stjålet det fra kansler Suttler? -Ja.
Du er gal.
"Jeg tør gjøre alt som gjør en mann. Den som tør mer er ingen mann."
-Macbeth. -Veldig bra.
Mor leste alle skuespillene hans for meg og siden har jeg hatt lyst til å spille.
Spille i skuespill, i film.
Da jeg var ni, spilte jeg Viola i "Den tolvte natten". Mor var meget stolt.
-Hvor er din mor nå? -Hun er død.
Beklager.
Kan jeg spørre om det du sa på TV-en?
-Mente du det? -Hvert ord.
Tror du virkelig at å sprenge Parlamentet vil være bra for dette landet?
Det er ikke sikkert, det er bare en mulighet.
Vær sikker på at hvis noen kommer, så setter Creedy svart pose på dem.
Folk burde ikke være redde for sine regjeringer.
Regjeringene burde være redde for folket.
Og det skal du oppnå ved å sprenge en bygning?
Bygningen er et symbol, som den handlingen å ødelegge den.
Symboler gis makt av folket.
Alene er et symbol meningsløst, men med nok mennesker-
-kan det å sprenge en bygning forandre verden.
Jeg skulle ønske jeg kunne tro at det var mulig.
Men når jeg har sett verden endres, har det alltid vært til det verre.
Jeg skal si dere hva jeg vet. Jeg vet at dette ikke er en mann.
-Hva er han? -En mann bærer ikke maske.
En mann truer ikke uskyldige sivilister!
Hver eneste feige, frihetshatende terrorist er en jævla kujon!
Det blir ingen forhandlinger, Roger. Når jeg kommer, skal Paddy være borte!
Jeg ser på opptaket nå og han aner ikke hvordan han skal lyssette meg.
Nesen min ser ut som Big Ben.
Hør på meg, din jævla dust, England seirer fordi jeg sier det!
Og det gjør hver late jævel på dette showet, inklusive deg.
Finn en ny fotograf eller finn deg an annen jobb.
Jeg ønsker at jeg hadde vært der.
Jeg ønsker at jeg sto ansikt til ansikt med ham. En sjanse er alt jeg trenger.
SIKKERHETSBEKREFTELSE Evey Hammond
Denne såkalte V og hans medskyldige Evey Hammond-
-er neo-demagoger som sprøyter ut sitt hatbudskap-
-en syk og villfaren stemme som leverer en terrorists ultimatum.
Et ultimatum som ble møtt med en rask og kirurgisk justis!
Og moralen i denne historien er:
De gode vinner alltid, skurkene taper, og som alltid, England seirer.
Herregud!
God kveld, kaptein Prothero.
Hvordan kom du inn hit?
Jeg har sørget for at møtet vårt ikke blir forstyrret-
-av distraherende, sene telefoner, kaptein.
Hvorfor kaller du meg det?
Det var tittelen din, husker du det? Da vi møttes for mange år siden.
Du hadde uniform den gangen.
LARKHILL FANGESENTER
Du?
Det er deg.
Spøkelset fra fortiden.
Ja?
Finch, det er Dascomb.
Dascomb?
Jeg har ringt kansleren. Vi må få kontroll over situasjonen.
Hvilken situasjon?
Kansler Sutler er av åpenbare grunner enig i at vi må holde dette hemmelig.
I feil lys, kan tapet av Londons stemme være ødeleggende for vår troverdighet.
Kanskje et slag?
Nei, det er for forferdelig.
En stille, verdig død mens han sov.
-Har vi noen øyne og ører på dette? -Nei, kameraene var kuttet ut, som før.
Men vi har logget et ID-kort i en heis.
-La meg gjette. -Hun er dypt innblandet, inspektør.
V?
Aha, min feite venn av metall.
Ah, Mondego.
Jeg håper at jeg ikke vekket deg.
Nei, jeg trodde bare at du slåss. På ordentlig, mener jeg.
Min yndlingsfilm.
"Greven av Monte Cristo" med Robert Donat som Edmond Dantes.
Det var ikke mitt sverd, Mondego, men din fortid som avvæpnet deg.
-Det rører meg hver gang. -Jeg har aldri sett den.
Virkelig? Vil du se den?
-Har den en lykkelig slutt? -Som de bare kan gjøre det i filmer.
OK. Legg vekk sverdet.
Teknikerne er ferdige. Ingen finger- avtrykk, ingen hår, fyren er som en ånd.
-Gjett hva de fant hos Prothero. -Dop?
-Han kunne startet sitt eget sykehus. -Interessant.
Visste du at Prothero var en av landets rikeste menn-
- før han ble "Londons stemme"? -Dop?
Lovlig. Største aksjeeier i Viadoxic Farmasøytiske.
Viadoxic og St.Mary's på mindre enn en uke. En tilfeldighet?
Har du vært med så lenge som meg, slutter du å tro på tilfeldigheter.
Kan vi komme opp?
-Finn deg ditt eget tre. -Finn deg ditt eget tre.
-Likte du den? -Ja.
-Men jeg syntes synd på Mercedes. -Hvorfor det?
Fordi han var mer opptatt av hevn enn av henne.
Nasjonen ble knust da nyheten om at den mest populære...
-Vent. Hva er dette? -...BTNs mest prisbelønte stjerne-
-en mann kjent i hele nasjonen som "Londons stemme"-
-avgikk ved døden i går kveld av hjertesvikt. Han var...
-Hun lyver. -Hvordan vet du det?
Hun blunker mye når hun serverer noe hun vet er løgn.
Og det overrasket ikke dem som kjente ham-
-at han ble funnet på kontoret sitt. Der han ofte jobbet lange dager.
Lewis, du vil bli dypt savnet.
V, jeg kunne ikke finne ID-kortet mitt i går.
-Du har vel ikke tatt det? -Vil du ha en løgn eller sannheten?
-Hadde du noe å gjøre med...det? -Ja, jeg drepte ham.
-Du...Herregud. -Du er oppskaket.
Du sa at du drepte Lewis Prothero!
Jeg kunne drept Fingermennene som angrep deg, hørte ingen protest da.
-Vold kan bli brukt for det gode. -Hva snakker du om?
Rettferdighet.
Jeg skjønner.
Ingen domstol i dette landet vil dømme menn som Prothero.
Og du skal drepe flere mennesker?
Ja.
Se på dette. Protheros militære rulleblad.
Hva ser du?
Irak, Kurdistan, Syria, før og etter, Sudan.
Travel fyr.
Så ga de ham kommandoen over en fangeleir på Larkhill.
Vel, ingen god gjerning forblir ustraffet.
Er det noen forbindelse mellom gutten vår og Larkhill?
Det kan forklare forbindelsen mellom ham og Hammondjenta.
Problemet er at jeg ikke kan finne noe om den i arkivene.
Larkhill?
Jeg kan ikke huske den leiren. Men se gjerne gjennom arkivene våre.
Jeg har gjort det, major.
Der står bare at det var en fangeleir på Larkhill, 15 km nord for Salisbury.
-Vel, der har du svaret. -Dette er temmelig viktig, major.
Vi må vite om det var noe spesielt ved denne leiren.
Beklager, det kan jeg ikke huske.
Var det en spesiell profil på dem som ble sendt dit?
-Vanlige uønskede, vil jeg tro. -Men vet du det?
-Nei, jeg var ikke stasjonert der. -Vet du hvem som var det?
Jeg husker ikke noen navn, men hvis du ser i arkivene...
Arkivene er enten slettet, fjernet eller savnet.
Som sjef for fange- programmet den gangen...
La meg minne deg om at alt var svært kaotisk på den tiden.
Nå har vi ikke de problemene vi hadde da.
Vi gjorde alle det vi måtte gjøre.
Under de omstendighetene gjorde vi det beste vi kunne. Mer har jeg ikke å si.
Du kan greie dette.
Hei.
Jeg har tenkt.
Jeg vil spørre deg om noe.
Jeg tror ikke at du vil forstå hvorfor før du vet en del om meg.
Min far var forfatter. Du ville likt ham.
Han sa kunstnere bruker løgner for å fortelle sannheten-
-mens politikere bruker dem for å skjule sannheten.
-En mann etter mitt hjerte. -Han fortalte alltid gode historier.
Inntil min bror døde.
Da ble alt forandret.
Min bror var en av elevene på St. Mary's.
Etter at han døde, ble mine foreldre politiske.
De protesterte mot krigen og tilbakeføringen.
Da Sutler ble utnevnt til høykansler, var de med i opptøyene i Leeds.
Jeg så det på TV og trodde at jeg skulle få se mine foreldre bli drept.
Jeg hørte dem krangle om natten.
Mor ville forlate landet. Far nektet.
Han sa at hvis vi stakk av, så ville de vinne.
Vinne, som om det var...et spill.
Evey! Fort, gjem deg!
-Mamma! -Evey!
Jeg så dem aldri igjen.
Det var som om de svarte posene visket dem vekk fra jordens overflate.
-Jeg er lei for det, Evey. -Nei, det er jeg som er lei for det.
Lei for at jeg ikke er sterkere.
Lei for at jeg ikke er som mine foreldre. Jeg ønsker jeg var det, men-
-jeg er ikke det.
Jeg skulle ønske at jeg ikke var redd hele tiden, men-
-det er jeg.
Jeg vet bedre enn de fleste at denne verdenen er urettferdig.
Det er derfor jeg spør, hvis det er noe jeg kan gjøre for å gjøre den bedre.
-Så la meg vite det. -Som du vil.
Tror du virkelig at du vil finne noe her?
Verd et forsøk.
En ting er sant om alle regjeringer-
-de mest pålitelige arkivene er skattearkivene.
De originale elektroniske arkivene har gått tapt-
-sannsynligvis under tilbakeføringen. Mye gikk tapt da.
Men jeg fant disse papirene arkivert i et hvelv.
Alt vi har om Larkhill er der.
Takk. Dette er til stor hjelp.
"Vi Veri-
-Veniversum Vivus Vici."
"Ved sannhetens kraft har jeg levende erobret universet."
-Personlig motto? -Fra "Faust".
Det handler om å lure djevelen, ikke sant?
Ja, og apropos djevelen: Står ditt tilbud om hjelp ved lag?
Selvfølgelig.
Uforutsette omstendigheter har satt fortgang i min opprinnelige plan.
Derfor trenger jeg en som kan spille teater.
-Jeg skal gjøre mitt beste. -Det tror jeg nok.
Enda en lege. Hvorfor trenger en fangeleir så mange leger?
Jeg vet ikke, men dette er interessant.
Den høyest betalte personen i leiren var en prest.
-Jaså? -Ja, fader Lilliman.
Lilliman.
-Ble betalt nesten 200.000 i måneden. -Det er interessant.
Ser ut til at han ble forfremmet. Han er biskop nå.
-Deres Nåde. -Å, Denis. Er alt arrangert?
Jeg har mottatt reiseruten på Interlink, De ankommer Perth i tid for messen.
Du er meget effektiv, Denis.
Et edelt eksempel for alle dem som jobber i Guds navn, men...
Det var ikke jobb jeg snakket om, det var om min siste belønning.
-Min siste lille glede? -Unnskyld, Deres Nåde.
Hun er her, men det var litt forvirring i byrået-
-og de har sendt en ny jente som er litt eldre enn vanlig.
Eldre?
-Å, hun er vel ikke for gammel? -Det får Deres Nåde avgjøre.
Å, jøss.
Deres Nåde.
Tenk at jeg et øyeblikk tvilte på din skjønnhet.
Mea culpa, barnet mitt, mea culpa.
Deres Nåde, vi har ikke mye tid og jeg må fortelle Dem noe.
Et skriftemål?
Jeg elsker skriftemål-leken.
-Fortell meg om dine synder. -Dette er ikke en lek, Deres Nåde.
-Det kommer noen for å drepe Dem. -Unnskyld?
Jeg forteller Dem dette fordi jeg vil ha beskyttelse eller amnesti.
Jeg hadde ingenting med Bailey å gjøre og jeg gjorde en feil ved Jordan Tower.
-Men dette kan rette den opp. -Hva snakker du om?
Jeg er Evey Hammond. Jeg har vært fanget av terroristen V i flere uker.
Hvert øyeblikk nå vil han komme gjennom den døra-
-fordi jeg låste opp vinduet i rommet hvor jeg gjorde meg klar.
Fantastisk! Denne leken har jeg aldri lekt før!
For et deilig sinn du har. Jeg håper at resten av deg er like interessant.
-De må tro meg. -Jeg gjør det.
La meg nå vise deg fastheten i min tro.
Slipp meg!
Jeg har fanget den farlige terroristen. Hvordan skal jeg få henne til å tilstå?
Din vesle megge! Din jævla lille hore!
-Pastor. -Å, Gud.
-Hun løy ikke. Det er deg. -Jeg er lei for det.
-Jeg måtte. -Evey!
"Sådan kler jeg min nakne skurkaktighet med gamle ting-
-stjålet fra hellige skrifter. Og ser ut som en helgen når jeg spiller djevelen."
-Vær så snill, vis nåde. -Å, nei, ikke i kveld, biskop.
Ikke i kveld.
Ikke gjør det. Jeg bønnfaller deg.
-Barnetime i biskopboligen. -Åpne munnen og stikk fram tungen.
-Hva i...?! -Jeg vil ikke dø!
Dette er overvåking 1 09. Vi har en nødsituasjon.
Søk på alle navnene i den filen. Jeg vil vite hvor alle er. I kveld.
Javel, sir.
Gjør trutmunn. Her kommer Fingeren.
Ja. Sett i gang. Jeg skal ta meg av ham.
Creedy. Hva gjør du her?
Flere prominente partimedlemmer er blitt myrdet, sjefsinspektør.
Dette er ingen ordinær situasjon og den krever mer enn vanlig oppmerksomhet.
Kansleren har forlangt at jeg deltar personlig.
Vanskelig å etterforske når du arresterer alle vitnene mine.
Å sikre informasjons- strømmen er vesentlig.
I flyktige tider som disse, kan ikke feilgrep som Jordan Tower tolereres.
Hvis da Jordan Tower var et uhell.
Terroristen har en ganske intim forståelse av vårt system.
Kansleren mistenker at det kanskje finnes en informant.
-Sier du at jeg blir overvåket? -Akkurat nå er det best-
-at du avslutter etterforskningen av ting som skjedde for lenge siden-
-og konsentrerer deg om det som betyr noe nå.
-Mener du Larkhill? -Major Wilson er en venn av kansleren.
-Det er ingen tvil om hans lojalitet. -Men det er det om min?
Din mor var irsk, ikke sant?
Grusomt det som St. Mary's gjorde mot Irland, ikke sant?
-Jeg har vært partimedlem i 27 år. -Hvis jeg var deg, sjefsinspektør,-
-ville jeg finne terroristen og jeg ville finne ham snart.
Evey! Gode Gud!
Unnskyld. Jeg visste ikke hvor jeg ellers skulle gå.
Best at du kommer inn før noen ser deg.
-Skål. -Politi i hele landet leter etter meg.
Jeg vet at det er ille at jeg kommer hit.
-Finner de meg her, får du problemer. -Hør på meg.
Hvis myndighetene ransaket huset mitt, ville du være det minste problemet.
Du stolte på meg. Det ville være dårlige manérer ikke å stole på deg.
Å, Herregud!
Det er "Gud signe Dronningen" ! Mine foreldre tok meg med for å se det.
Jeg trodde at Sutler hadde fått det ødelagt.
Han tror det. Det kostet meg mer enn dette huset.
Men uansett hvor nede jeg føler meg, får det meg alltid i godt humør.
Hva er det?
Et eksemplar av Koranen, fra det 14. århundre.
-Er du muslim? -Nei, jeg er på TV.
-Men hvorfor beholder du den? -Bildene er vakre, poesien rørende.
Men hvis de finner den her...
Jeg sa du ville være den minste av mine bekymringer.
-Tusen takk, Gordon. -Det går bra.
Alt dette begynte da han sprengte Old Bailey.
Jeg var på vei hit og...
Ja.
Vi er begge flyktninger hver på vår måte.
Du lurer på hvorfor du ble invitert på middag her.
Hvis mine lyster var mindre konvensjonelle.
Dessverre ventes det av en mann i min stilling-
-at jeg omgåes unge og attraktive damer som deg.
For i denne verden, hvis jeg skulle invitere dem jeg ønsket-
-ville jeg ende uten hjem, for ikke å nevne et TV-show.
-Jeg er lei for det. -Ikke så lei deg som jeg er.
Og etter så mange år, begynner du å miste mer enn bare lysten.
Du bærer en maske så lenge at du glemmer hvem som er bak den.
Beklager, sjefsinspektør.
Den samme giften som hos Prothero.
Du kan få tak i slik gift i hvilket som helst hus i London.
Takk, Delia.
Noen spor etter denne fyren?
Ærlig talt, ingenting ennå. Men det er noe annet du kan hjelpe meg med.
Du begynte som botaniker, ikke sant?
Det er...det er en Scarlet Carson.
De er visstnok utryddet.
Han legger dem igjen på åstedene.
Fint om du kan ta en titt på den. Alle opplysninger kan være til hjelp.
Selvsagt.
Unnskyld meg. Ja?
Jeg har gjennomgått filen, inspektør. Best at du kommer hit.
Ja, OK.
-Herregud, han har drept alle sammen. -Alle unntatt en.
-Hvem er hun? -Jeg er ikke sikker.
Hun var en av de ansvarlige på Larkhill, men etter at de stengte den,-
-forsvant hun i to år, inntil hun søkte om utenlandsvisum som ble avvist.
Rømte hun?
Sannsynligvis, for etter det er det ingen opplysninger om henne.
-Hun skiftet navn. -Jeg tror det.
Jeg ringte til registret, men de har ikke meldt tilbake.
-Det er sent eller tidlig. -Ring dem igjen, jeg vil ha det navnet.
Hva? Er du sikker på det? OK, takk.
Dr. Diana Stanton skiftet navn til Delia Surridge.
-Rettsmedisineren? -Ja.
Herregud, jeg snakket nettopp med henne.
Det er deg, ikke sant? Du er kommet for å drepe meg.
Ja.
Gudskjelov.
Jeg får ikke svar på det nummeret. Det er problemer med forbindelsen.
Herregud. Han er der.
Etter det som skjedde, etter det de gjorde-
-tenkte jeg på å ta livet av meg.
Men jeg visste at en dag ville du komme.
Jeg visste ikke hva de ville gjøre.
Det sverger jeg. Les journalen min.
Det de gjorde var bare mulig på grunn av deg.
Oppenheimer greide å forandre mer enn krigens gang.
Han forandret hele menneskehetens historie.
Er det galt å holde på et slikt håp?
Jeg er ikke kommet for det du håpet å gjøre.
Jeg er kommet for det du gjorde.
Det er pussig. Jeg ble gitt en av rosene dine i dag.
Jeg var ikke sikker på at du var terroristen før jeg så den.
For et merkelig sammentreff, at jeg ble gitt en i dag.
Det finnes ingen sammentreff, Delia. Bare illusjonen om sammentreff.
Jeg har en rose til.
Og denne er til deg.
-Skal du drepe meg nå? -Jeg drepte deg for ti minutter siden-
-mens du sov.
-Vil det gjøre vondt? -Nei.
Takk.
Er det meningsløst å be om unnskyldning?
Aldri.
Jeg er så lei for det.
Pokker.
Terroristen ville tydeligvis at vi skulle ha den.
Han ville at vi skulle kjenne historien, i hvert fall deler av den.
Forstår jeg det slik at du har lest dokumentet, inspektør?
-Ja, sir. -Har noen andre lest det?
-Nei, sir. -Så la meg gjøre dette klart:
Innholdet er av betydning for den nasjonale sikkerhet-
-og er et angrep på flere viktige partimedlemmers karakter-
-såvel som et grovt brudd på lojalitetslovene.
Siden dette dokumentets ekthet ikke kan bli bekreftet-
-kan det være et forseggjort falskneri laget av terroristen-
-eller den forskrudde fantasien til et tidligere partimedlem-
-som tok avskjed av psykologiske årsaker.
Diskusjon om dette dokumentet eller innholdet i det-
-vil bli betraktet som oppvigleri om ikke et villet forræderi.
Er det forstått, Mr. Finch?
Ja, sir.
Det ville være bra for deg, inspektør, å glemme det hele.
23. mai.
Den første gruppen objekter ankom i dag.
Og jeg må innrømme at jeg er meget spent.
Dette kunne være begynnelsen på en ny æra.
Kjernekraft er meningsløs-
-når virus kan drepe en hel befolkning og la rikdommene være intakte.
-Hold sammen! -Kom igjen!
27. mai. Kaptein Prothero var i laben med en prest, fader Lilliman-
-som var her for å overvåke rettighetskrenkelser.
Jeg ble nervøs, men kapteinen forsikret at det ikke ville bli noen problemer.
2. juni.
Hvis disse menneskene visste hvordan de hjelper sitt land-
-ville de da oppføre seg annerledes?
De er så svake og patetiske. De ser deg aldri inn i øynene.
Jeg finner at jeg hater dem.
18. august.
Av de opprinnelige 48 er nå mer enn 75 prosent døde.
Noe kontrollerbart mønster har ennå ikke framstått.
18. september. Det er ett tilfelle som fortsatt gir meg håp.
Han har ingen av de sykdomstegnene i immunsystemet som de andre utviklet.
Det er flere celle-avvik i blodet hans som jeg ikke har greid å kategorisere.
Mutasjonene har satt i gang en unormal utvikling-
-av grunnleggende kinestese og reflekser.
Objektet sier han ikke lenger husker hvem han er eller hvor han kommer fra.
Men hvem han nå er, så er han nå nøkkelen til vår drøm-
-og håpet om at alt dette ikke har vært forgjeves.
5. november.
Det begynte i natt, omtrent ved midnatt.
Den første eksplosjonen ødela hele den medisinske avdelingen.
Alt mitt arbeid var borte.
Jeg prøvde å forstå hvordan det hadde skjedd da jeg så ham.
Mannen i rom nummer fem.
Han så på meg. Ikke med øynene. Det var ingen øyne.
Men jeg visste han så på meg, for jeg følte det.
Å, Gud, hva har jeg gjort?
Bonjour, mademoiselle.
-Hva lager du? -"Egg i kurv". Mor pleide å lage det.
Dette er underlig.
Første morgenen hos ham, laget han sånne egg til meg.
-Virkelig? -Jeg sverger.
Det er en merkelig tilfeldighet. Men det finnes en åpenbar forklaring.
-Er det? -Ja, Evey.
Jeg er V. Endelig vet du sannheten.
Det er vanskelig å tro, ikke sant, at under dette rynkete, velfødde ytre-
-ligger det en farlig drapsmaskin med hang til Fawkes-masker.
Viva la Revolución!
-Det er ikke morsomt, Gordon. -Jeg duger ikke uten studiopublikum.
Folk blir fengslet for mindre.
Men han hadde rett, ikke sant? Det er noe galt med dette landet.
Terrorister slår til med biologisk våpen
St. Mary's-viruset dreper 178
THREE WATERS INFISERT
Mystisk virusinfeksjon EPIDEMI
Opptøyer på King's Hospital 80.000 DØDE
Morn, inspektør.
Du er tidlig på'n.
Er noe i veien? Du ser ikke så bra ut, sir.
Jeg vil stille deg et spørsmål, Dominic.
Det er det samme om du svarer meg eller ikke.
Jeg vil bare si dette høyt.
Men dette spørsmålet må ikke komme utenfor dette rommet.
Selvfølgelig, inspektør.
På grunn av terroristen?
Nei.
Hva er det, sjef? Hva er det som foregår?
Spørsmålet jeg vil stille dreier seg om St. Mary's og Three Waters.
Spørsmålet som har holdt meg våken de siste 24 timene-
-det spørsmålet jeg må stille er:
Hva om det verste-
-det mest skremmende biologiske angrep i dette landets historie-
-ikke var religiøse ekstremisters verk?
Vi vet at det var det. De ble tatt. De tilsto.
Og de ble henrettet. Og kanskje det var det som virkelig skjedde.
Men jeg ser denne rekken av hendelser.
Disse sammentreffene. Og jeg må spørre,-
-hva om det ikke var det som skjedde? Hva om noen andre slapp løs viruset?
Hva om noen andre drepte alle de menneskene?
-Ville du ønske vite hvem det var? -Javisst.
Selv om det var noen som jobber for denne regjeringen?
Det er spørsmålet mitt. Hvis vår egen regjering var ansvarlig-
-for det som skjedde på St. Mary's og Three Waters-
-hvis vår egen regjering var ansvarlig for-
-at nesten hundre tusen mennesker døde.
Ville du ønske å vite om det?
Dette pleide å være det jævla kommunistpartiet!
De er en gjeng løgnaktige, griske hyklere!
STYRKE GJENNOM SAMHOLD SAMHOLD GJENNOM TROEN
Basert på tilfeldige telefonavlyttinger,-
-så tror 80 prosent av befolkningen at terroristen er i live.
Vi ser også en 12 prosents økning-
-i den siste månedens positive ytringer i alle fire kvadranter.
-Mr. Creedy? -Vi tar oss av det så godt vi kan.
Vi har den høyeste arrestasjons- raten siden tilbakeføringen.
Jeg vil ha mer enn arrester. Jeg vil ha resultater.
-Hva er dette? -Jeg feirer.
Feirer hva?
Jeg tror dette kan være det beste showet vi har laget.
I kveld skal vi vise dere et helt ekstraordinært show.
Dere kommer ikke til å tro det. Jeg tror det knapt selv.
Gi en varm velkomst-
-til vår egen kansler, Adam Sutler!
-Aldri! -Det kan ikke være sant!
Vi kastet det sensorgodkjente manuset, skjøt et nytt som jeg skrev i morges.
Å, Gud.
Kansler, jeg forstår at du har vært under et enormt press i det siste-
-siden alt dette med terroristen begynte-
-så vi tenkte at vi skulle få deg til å slappe av. Jenter?
Varm melk. Ingenting er bedre.
Jeg forstår at du nyter et glass hver kveld, kansler.
Siden jeg var gutt.
Men du tar feil, Mr. Deitrich, terroristen var aldri noen bekymring.
Virkelig? Kansler, kansler.
Det er ham!
-Så han er ikke levende og aktiv? -Terroristen er nøytralisert.
Å, Gud, kansler! Se! Terroristen!
Ta ham!
Endelig! Og nå slik at hele verden kan se det...
Det er ham!
Få vekk hendene! Jeg er kansleren!
Hvordan våger du? Jeg er kansleren!
Svindler!
Soldater! Den mannen er terroristen!
-Jeg beordrer den mannen skutt! -Løgner!
-Svindler! -Falskner!
Klar! Legg an!
Fyr!
Hva skal de gjøre, bøtelegge oss?
Ikke noe problem. Vi har det mest sette showet på lufta.
Vel, du er min agent, det er det jeg betaler deg for. Beskytt meg.
Jeg burde ansatt ham for lenge siden som min mor.
-Du er gal. -Det, eller jeg ikke fikk brystmelk.
-Er alt en spøk for deg? -Bare det som er viktig.
-Hva om de arresterer deg? -Jeg skal si hva skjer.
Jeg må levere en slags unnskyldning, gjøre et kjedelig veldedighetsshow-
-mens seertallene våre går i taket. Det går nok bra. Stol på meg.
Gordon?
Kvikt, Evey! Gjem deg!
Ikke så morsomt nå hva, moromann?
-Har deg! -Nei! Nei!
Vet du hvorfor du er her, Evey Hammond?
Vær så snill.
Du er siktet for tre tilfeller av mord-
-bombing av statens eiendom, sammensvergelse for å begå terrorisme-
-forræderi og oppvigleri som straffes med døden ved skyting.
Du har en sjanse og bare én til å redde livet ditt.
Du må fortelle oss hvem og hvor kodenavn "V" er.
Hvis dine opplysninger fører til at han blir tatt-
-vil du omgående bli sluppet løs herfra.
Forstår du hva jeg sier?
Du kan vende tilbake til livet ditt, Miss Hammond.
Alt du må gjøre er å samarbeide.
Gjør henne klar.
Jeg kan ikke overbevise deg om at dette ikke er et av knepene deres-
-men det gjør ingenting. Jeg er meg. Mitt navn er Valerie.
Jeg tror ikke jeg vil leve mye lengre og jeg ville fortelle noen om mitt liv.
Dette er den eneste selv- biografien jeg vil skrive. Og, Gud-
-jeg skriver den på toalettpapir.
Jeg er født i Nottingham i 1985.
Husker ikke så mye fra mine første år. Men jeg husker regnet.
Bestemor eide en gård i Tottlebrook. Hun fortalte meg at Gud var i regnet.
Jeg tok grunnskoleksamen og begynte på videregående.
Det var på skolen jeg traff min første kjæreste. Hun het Sarah.
Det var håndleddene hennes. De var så vakre.
Jeg trodde vi skulle elske hverandre for alltid.
Lærerinnen vår sa det var en fase som folk vokste seg ut av.
-Sarah gjorde det. -Er det tilfredsstillende for dere?
Det gjorde ikke jeg.
I 2002 forelsket jeg meg i en pike som het Christina.
Det året fortalte jeg det til mine foreldre.
Jeg hadde ikke greid det hvis ikke Chris hadde holdt meg i hånden.
Min far ville ikke se på meg. Han ba meg dra og aldri komme tilbake.
Min mor sa ingenting.
Men jeg hadde bare fortalt dem sannheten. Er det så egoistisk?
Vår integritet er så lett å overse, men den er alt vi har.
Den er det aller siste vi har.
Men innenfor den er vi frie.
Det er over når du vil. Si hvor han er.
Jeg vet ikke!
Jeg har alltid visst hva jeg ville gjøre med livet mitt.
Og i 2015 spilte jeg hovedrollen i min første film, "The Salt Flats".
Den viktigste rollen i mitt liv, ikke på grunn av karrieren-
-men fordi det var sånn jeg møtte Ruth.
Første gangen vi kysset hverandre-
-visste jeg at jeg aldri ville ha lyst til å kysse andre lepper enn hennes.
Vi flyttet sammen i en liten leilighet i London.
Hun dyrket Scarlet Carson til meg i vinduskassen-
-og det luktet alltid roser i hjemmet vårt.
Det var de beste årene av mitt liv.
Men Amerikas krig ble verre og verre og til slutt kom den til London.
Forsvarsminister Adam Sutlers lovforslag-
-om å stenge undergrunnstasjonene ble vedtatt...
Etter det var det ingen roser mer.
Ikke for noen.
Du varer ikke stort lenger. Du kommer til å dø her.
Hvorfor beskytter du en som ikke bryr seg en døyt om deg?
Jeg husker hvordan ordenes mening begynte å forandre seg.
Hvordan ukjente ord som "sideordnet" og "utlevering" ble skremmende-
-mens ting som "Norsefire" og "Lojalitetsloven" ble mektige.
Jeg husker hvordan "annerledes" ble "farlig".
Jeg forstår fortsatt ikke hvorfor de hater oss så mye.
De tok Ruth da hun var ute og handlet mat.
Jeg har aldri i mitt liv grått så mye.
Det varte ikke lenge før de kom for å ta meg.
Det virker underlig at livet mitt skulle ende på et så grusomt sted-
-men i tre år hadde jeg roser og sa ikke unnskyld til noen.
Jeg kommer til å dø her. Hver tomme av meg vil forgå.
Hver tomme...bortsett fra en.
En tomme.
Den er liten og den er skjør-
-og det er det eneste i verden som er verd å ha.
Vi må aldri miste den eller gi den bort. Vi må aldri la dem ta den fra oss.
Jeg håper at du, hvem du nå er, vil slippe vekk herfra.
Jeg håper at verden forandrer seg og at tingene blir bedre.
Men det jeg håper mest, er at du forstår hva jeg mener-
-når jeg forteller deg at selv om jeg ikke kjenner deg-
-og selv om jeg kanskje aldri får møte deg-
le sammen med deg, gråte sammen med deg, eller kysse deg-
-så elsker jeg deg.
Av hele mitt hjerte...jeg elsker deg.
Valerie.
Jeg er instruert om å fortelle deg at du er dømt av en særdomstol-
-og at hvis du ikke er beredt til å samarbeide, så vil du bli henrettet.
Forstår du hva jeg sier?
Ja.
Er du beredt til å samarbeide?
Nei.
Vel.
Følg Miss Hammond tilbake til cella.
Sett opp en pelotong på seks mann og ta henne med bak skuret og skyt henne.
Tiden er inne.
Jeg er klar.
Alt de vil ha er noen små opplysninger. Gi dem bare noe, hva som helst.
Takk, men jeg vil heller dø bak skuret.
Da trenger du ikke å frykte noe mer. Du er fri.
Hva?
Hallo, Evey.
Du.
-Var det deg? -Ja.
Var det ikke virkelig?
-Er Gordon... -Beklager, Mr. Deitrich er død.
Jeg trodde de ville arrestere ham, men da de fant en Koran i huset hans-
- henrettet de ham. -Å, Gud.
-Heldigvis fant jeg deg før dem. -Fant du meg?
Gjorde du dette mot meg?
Klippet du håret mitt?
Torturerte du meg? Du torturerte meg!
Hvorfor?
Du sa du ville leve uten frykt. Dessverre var det ingen lettere måte.
-Å, Herregud. -Jeg vet at du kanskje aldri tilgir meg.
Men du vil heller ikke forstå hvor vanskelig det var for meg å gjøre det.
Hver dag så jeg i meg selv det du ser i meg nå.
Hver dag ville jeg avslutte det-
-men hver dag du ikke ville gi opp, visste jeg at jeg ikke kunne det.
Du er syk! Du er ond!
Du kunne ha endt det. Du kunne angitt meg, men du gjorde ikke det.
-La meg være, jeg hater deg! -Akkurat!
Først trodde også jeg at det var hat. Hat var alt jeg kjente til.
Hatet bygde min verden, låste meg inne, lærte meg å spise, å drikke, å puste.
Jeg trodde jeg ville dø med alt det hatet i årene mine.
Men så skjedde det noe med meg akkurat som det skjedde med deg.
Hold munn! Jeg vil ikke høre løgnene dine!
Din egen far sa at kunstnere bruker løgner for å fortelle sannheten.
Ja, jeg skapte en løgn.
Men fordi du trodde på den, fant du ut noe sant om deg selv.
-Nei! -Det som var sant der, er like sant nå.
Det du følte der inne har ingenting med meg å gjøre.
Jeg kan ikke lenger føle noe!
Flykt ikke fra det, Evey. Du har flyktet i hele ditt liv.
Å, Gud. Jeg får ikke puste.
Astma. Da jeg var liten...
Hør på meg, Evey.
Dette er kanskje ditt livs viktigste øyeblikk. Erkjenn det.
De tok dine foreldre fra deg. De tok din bror fra deg.
De satte deg i en celle og tok alt de kunne ta unntatt livet ditt.
Og du trodde at det var alt det var, ikke sant?
Det eneste du hadde var livet ditt, men det var vel ikke det?
-Vær så snill! -Du fant noe annet.
I den cella fant du noe som betydde mer for deg enn livet.
Fordi da de truet med å drepe deg hvis du ikke ga dem det de ville ha-
-sa du til dem at du heller ville dø. Du valgte å dø, Evey.
Du var rolig. Du var stille. Prøv å føle nå det du følte da.
Å, Gud.
Jeg følte...
Ja?
Jeg er svimmel. Jeg må ha luft.
Vær så snill, jeg må ut.
Det er en heis her. Den tar oss opp til taket.
Gud er i regnet.
V.
Jeg drar.
Det er 872 sanger her inne.
Jeg har hørt alle, men jeg har aldri danset til noen av dem.
Hørte du meg?
-Ja. -Jeg kan ikke bli her.
Jeg vet det.
Vel, du finner ingen låste dører her.
Jeg tenkte å beholde dette, men det virket ikke riktig, siden du skrev det.
Jeg gjorde ikke det.
Får jeg vise deg noe før du går?
-Hun var virkelig. -Ja.
Hun er vakker.
-Kjente du henne? -Nei.
Hun skrev brevet like før hun døde.
Jeg leverte det til deg, slik det ble levert til meg.
Så det har virkelig skjedd? Du var i cella ved siden av henne.
Og det er det alt dette handler om.
Du hevner deg på dem for det de gjorde mot henne.
-Og mot deg. -Det jeg ble utsatt for skapte meg.
Det er et universelt prinsipp at en aksjon skaper en reaksjon.
-Ser du på det som et regnestykke? -Det jeg ble utsatt for var uhyrlig.
Og de skapte et uhyre.
-Vet du hvor du skal dra? -Nei.
Før ville det skremt meg, men jeg burde vel takke deg.
Takk.
Farvel.
Evey,-
-kan jeg spørre deg om noe?
Hvis jeg fikk oppfylt ett ønske, så ville jeg ønske å se deg igjen-
-om bare en gang før den femte.
Greit.
Takk skal du ha.
Kansler, ingen har lyst til å snakke om dette-
-men hvis vi skal være forberedt på alt, så kan det ikke lenger bli ignorert.
Den røde rapporten foran deg er gransket av flere sprengningseksperter.
Den konkluderer med at-
-det mest logiske leveranse-systemet terroristen vil bruke, er et flyangrep.
En separat rapport foreslår et tog-
-på tross av at tunnelene rundt parlamentet er forseglet.
Hvem leverte den rapporten?
Sjefsinspektør Finch.
Har du noe som kan støtte denne konklusjonen, Finch?
Nei, sir. Bare en følelse.
Denne regjeringen overlever ikke hvis den er avhengig av dine følelser.
Mr. Dascomb, det vi trenger nå, er et klart budskap til folket i dette landet.
Dette budskapet må stå i alle aviser, høres på hver radio, sees på hvert TV.
Dette budskapet må gi gjenlyd over hele Interlink!
Jeg vil at dette landet skal forstå at vi står på randen av ødeleggelse.
Jeg vil at alle skal forstå hvor nær vi er kaos.
Jeg vil at alle-
-skal huske hvorfor de trenger oss!
I de tidligere Forente Stater fortsetter borgerkrigen å ødelegge midtvesten.
Forskere sier at vannmangelen skyldes lite nedbør i de siste to årene.
Kilder i departementet venter at vannkupong-prisen vil øke.
Politiet har arrestert ni mistenkte...
Kan du begripe det? Det har pågått hele sommeren.
Utenfor karantenesonen har en ny luftbåren bakterie drept 27 mennesker.
Myndighetene har nye bevis som knytter terrorist-organisjonen "V"-
-til virusangrepet på St. Mary's i London for 14 år siden.
Min mann innenfor Fingeren kom opp med noe.
Det var tre menn. Spanere.
Originale svartposemenn, alle under Creedy.
Allan Percy, Robert Keyes, William Rookwood.
Dagen etter utbruddet på St. Mary's-
-stikker Percy pistolen sin i munnen, Keyes dør i en brann.
Rookwood forsvinner.
De jævla sammentreffene gjør meg kvalm.
Rookwood. Hvor kjenner jeg det navnet fra?
KJÆRE INSPEKTØR, JEG HØRER AT DU LETER ETTER MEG
DA VIL DU VEL HA SANNHETEN. SVAR OG JEG TAR KONTAKT. W.R.
Hvordan visste han at det var deg?
Hva gjør vi?
Jeg er politimann. Jeg må vite.
TIL MINNE OM OFRENE FOR ST. MARY'S-VIRUSET
Jeg var her da de åpnet det, det gjorde meg kvalm.
Det gjør det fremdeles.
Det er nær nok, inspektør.
Vi gjør ikke opptak.
En mann i min stilling overlever bare ved å ta forholdsregler.
-Du har opplysninger til oss? -Nei, det har du allerede.
Du har alle navn og datoer i hodet. Det du vil ha og trenger, er en historie.
En historie kan være sann eller usann.
Jeg overlater til deg å bedømme det, inspektør.
Vår historie begynner, som disse historiene ofte gjør-
-med en ung og lovende politiker.
Han er dypt religiøs og medlem av det konservative partiet.
Han er komplett ensporet, uten respekt for den politiske prosessen.
Jo mer makt han får, desto tydeligere er fanatismen hans-
-og desto mer aggressive blir tilhengerne hans.
Til slutt lanserer partiet hans et prosjekt for nasjonal sikkerhet.
Først tror man det er et søk etter biologiske våpen-
-og det blir gjennomført uten hensyn til hva det koster.
Men prosjektets virkelige mål er makt-
-total hegemonisk dominans.
Men prosjektet ender voldsomt.
Men de involvertes anstrengelser er ikke forgjeves-
-for en ny måte å føre krig på blir født fra blodet til ett av ofrene.
Tenk deg det mest skremmende virus du kan tenke deg-
-og forestill deg at bare du har den eneste kuren mot det.
Men hvis ditt endelige mål er makt, hvordan skal du bruke et sånt våpen?
På dette punktet i historien kommer det en edderkopp.
En mann uten samvittighet, hvor målet helliger midlene.
Han foreslår at angrepsmålet ikke bør være en fiende av landet,-
-men heller landet selv. Tre mål velges for å maksimere angrepets virkning:
En skole, en undergrunnstasjon og et vannverk.
Mange hundre dør i de første ukene.
...at Three Waters er infisert.
Myndighetene prøver å begrense den dødelige spredningen.
...en bølge av ødeleggelse gjennom undergrunnen.
Påskyndet av mediene spredde frykten og panikken seg raskt.
Den skadet og delte landet inntil det egentlige målet til slutt kom til syne.
Før krisen på St. Mary's ville ingen spådd valgresultatene det året. Ingen.
Og så, ikke lenge etter valget, se et mirakel.
Noen trodde at det var Guds eget verk.
Men det var et farmasøytisk firma kontrollert av visse partimedlemmer-
-som gjorde dem alle obskønt rike.
Et år senere ble flere ekstremister anklaget, funnet skyldige-
-og henrettet mens et minnesmerke ble reist for å kanonisere ofrene deres.
Men sluttresultatet, det geniale ved planen, var frykten.
Frykten ble denne regjeringens viktigste redskap-
og vår politiker ble utnevnt til den nyopprettede stillingen som høykansler.
Resten, er som de sier, historie.
-Kan du bevise noe av dette? -Hvorfor tror du jeg fortsatt lever?
Greit. Vi vil ta deg i beskyttende forvaring, Mr. Rookwood.
Det vil dere sikkert.
Men hvis dere vil ha det opptaket, må dere gjøre det jeg sier.
Sett Creedy under 24-timers overvåking.
Når han ikke kan pille seg i nesen uten at du vet det-
-tar jeg kontakt igjen. Inntil da, cheerio.
Rookwood.
Hvorfor har du ikke stått fram før? Hva ventet du på?
Vel, på deg, inspektør. Jeg trengte deg.
Hva gjør han der i mørket?
Skumle Creedy. Vet ikke om jeg vil vite det.
Sutler kan ikke stole på deg lenger, kan han, Creedy? Vi vet begge hvorfor.
Når jeg har ødelagt Parlamentet-
-er hans eneste sjanse å tilby dem en annen, et annet kjøttstykke.
Og hvem vil det bli? Deg, Mr. Creedy.
En så smart mann som du har sannsynligvis tenkt på dette.
En så smart mann som deg har sannsynligvis en plan.
Den planen er grunnen til at Sutler ikke lenger stoler på deg.
Den er grunnen til at du blir overvåket nå.
Det er øyne og ører i hvert rom i ditt hus. Alle telefoner blir avlyttet.
-Sludder. -En smart mann som deg vet nok bedre.
-Hva vil du ha? -Sutler.
Creedy, du visste dette ville komme, at det en dag ville bli deg eller ham.
Derfor er Sutler blitt holdt skjult av sikkerhetsgrunner.
Derfor holder dine menn seg nær Sutler.
Menn du kan stole på. Alt du behøver gjøre er å si fra.
-Hva får jeg ut av dette? -Meg.
Hvis du går med på det, så skriv en X på inngangsdøra.
Hvorfor skulle jeg stole på deg?
Fordi du bare kan stanse meg på den måten.
Det er ikke mitt sverd, Mondego, det er din fortid som avvæpnet deg.
Kan vi komme opp?
Finn deg ditt eget tre.
Vi har overvåket Creedy i ukevis.
Ennå ikke et ord. Hva venter han på?
Ja? Til deg, inspektør.
Er det sjefsinspektør Finch?
Kaptein Clark fra 137. politidistrikt, Southend. Vi har funnet ham.
William Rookwood, han du lette etter.
Jeg sjekket våre ukjente. Og jeg fant ham. Perfekt tannstillingsmatch.
Han fløt i sjøen, noen fiskere fant ham. Ingen ID, aldri løst før nå.
-Er William Rookwood død? -Jeg vil si det. I tjue år nå.
Fordømt!
Den jævelen satt der-
-og foret meg alt det sludderet med skje og jeg spiste det!
-Så hva gjør vi nå, inspektør? -Vi gjør det vi skulle gjort.
Vi finner ham.
Hver dag, mine herrer.
Hver dag bringer oss nærmere til november.
Hver dag den mannen er på frifot-
-er nok en fiasko.
347 dager, mine herrer.
347 fiaskoer!
Vi har ikke tilstrekkelig styrker til å...
Vi blir begravd under skredet av dine utilstrekkeligheter, Mr. Creedy!
Jeg skal åpne.
-Eric Finch? -Ja.
For helvete.
Hvor mange ble levert?
Så langt åtte godsvogner. Minst flere hundre tusen.
Jeg vil ha alle som går med en slik maske arrestert!
Gi meg de jævla pengene!
Vi er under beleiring her. Hele byen er blitt gal.
-Det er dette han vil oppnå. -Hva?
Anarki i UK!
Kaos.
Mr. Creedy, jeg holder deg personlig ansvarlig for denne situasjonen.
Problemet er at han kjenner oss bedre enn vi kjenner oss selv.
Det er derfor jeg dro til Larkhill i går kveld.
-Det er utenfor karantenesonen. -Jeg måtte se den.
Det var ikke mye igjen.
Men det var underlig da jeg var der.
Jeg følte plutselig at alt hadde sammenheng.
Det var som om jeg kunne se alt,-
-en lang rekke hendelser som strakk seg tilbake til før Larkhill.
Jeg følte at jeg kunne se alt som var skjedd.
Og alt som skal skje.
Hei, du!
Det var som et perfekt mønster som var lagt foran meg-
-og jeg innså at vi alle er del av det.
Og at vi alle er fanget av det.
Så du vet hva som vil skje?
Nei, det var en følelse.
Men jeg kan gjette.
Med så mye kaos vil noen gjøre noe dumt.
Og når de gjør det-
-vil det bli ille.
Demonstranter ble arrestert i Brixton.
Og så må Sutler gjøre det eneste han vet hvordan han skal gjøre.
Og på det tidspunktet, trenger bare V å holde sitt ord.
Og så...
I kveld er din store kveld.
Er du klar for den?
Er vi klare for den?
-Jeg har savnet denne sangen. -Jeg trodde ikke du ville komme.
Jeg sa at jeg ville det.
Du ser godt ut.
Takk.
Får jeg spørre hvordan du har unngått å bli oppdaget?
Et falsk lD funker bedre enn en Fawkes-maske.
Jeg var bekymret for deg hver gang jeg hørte en sirene.
En stund var jeg bekymret selv.
Men så, en dag var jeg på et marked.
En venninne jeg hadde jobbet med på BTN, stilte seg i køen bak meg.
Jeg var så nervøs da kassadamen ba om penger at jeg mistet dem.
Min venninne plukket dem opp...og ga dem til meg.
Hun så meg rett inn i øynene-
-og kjente meg ikke igjen.
Det du gjorde mot meg funket vel bedre enn jeg ante.
Jeg har en gave til deg, Evey-
-men før jeg gir deg den, vil jeg spørre deg om noe.
Vil du danse med meg?
Nå? Like før revolusjonen din?
En revolusjon uten dans er en revolusjon som ikke er verd å ha.
Ja, gjerne.
I kveld skal jeg snakke direkte til disse menneskene-
-og gjøre situasjonen klar for dem.
Denne nasjonens sikkerhet avhenger av total lydighet.
I kveld vil enhver oppvigler eller agitator-
-bli gjort et eksempel av.
Kansler, det er en mulighet som ikke er overveid.
Og det er, Mr. Dascomb?
-Hvis terroristen lykkes... -Det vil han ikke.
Det er høyst usannsynlig, men hvis han gjør det...
Hvis han gjør det og noe skjer med den bygningen-
-blir den eneste forandringen at jeg i morgen tidlig, i stedet for en avis-
-vil lese Mr. Creedys avskjedssøknad!
Du har vært aktiv. De er meget redde akkurat nå.
Sutler skal avgi en offentlig erklæring i kveld.
Tiden er nesten inne.
Det med maskene var genialt. Underlig å plutselig se ditt ansikt overalt.
"Skjul hva jeg er og vær min hjelper-
-for en slik forkledning som skal bli formen på min hensikt."
-"Den tolvte natten." -Viola.
-Jeg forstår ikke. -Hva?
Hvordan kan du være noe av det viktigste som har hendt meg-
-og likevel vet jeg nesten ingenting om deg.
Jeg vet ikke hvor du ble født, hvem dine foreldre var, om du hadde søsken.
Jeg vet ikke engang hvordan du virkelig ser ut.
Evey, vær så snill.
Det er et ansikt under masken, men det er ikke meg.
Jeg er ikke mer det ansiktet enn jeg er musklene under det-
-eller knoklene under dem.
Jeg forstår.
Takk.
Det er ikke mye tid. Jeg har noe jeg må gi deg.
Jeg gikk forbi Parlamentet.
Jeg har aldri sett noe lignende. Tanks, antiluftskyts, infanteri.
Det får deg til å ønske at ingen møter fram i kveld.
Men gjør de det, hva skjer da?
Det som vanligvis skjer når folk uten våpen reiser seg mot folk med våpen.
Stans her.
Vi har gjennomsøkt tunnelene i ukevis. Tror du virkelig at du finner ham nå?
Inspektør.
Alt er gått galt, ikke sant?
Undergrunnen? Jeg trodde at alt dette var nedlagt.
Ja, det var det. Det tok nesten ti år å rydde sporene og legge noen selv.
La meg vise deg.
GJØDSEL 100% NITROGEN
-Disse sporene fører til Parlamentet. -Ja.
Da kommer det virkelig til å skje, ikke sant?
-Hvis du vil at det skal skje. -Hva?
Dette er min gave til deg. Alt jeg har.
Mitt hjem, mine bøker, galleriet, dette toget-
-overlater jeg til deg til å gjøre hva du vil med.
-Er dette enda et knep, V? -Nei, ikke flere knep. Ikke flere løgner.
Bare sannheten.
Du har fått meg til å forstå at jeg tok feil-
-at valget om å dra i den spaken ikke skal taes av meg.
-Hvorfor det? -Fordi denne verden-
-den verden jeg er del av og har vært med å skape, vil ende i kveld.
I morgen vil en ny verden begynne-
-som andre mennesker vil skape og dette valget tilhører dem.
Hvor skal du?
Tiden er inne til å møte min skaper-
-og betale ham tilbake for alt han har gjort.
V, vent! Du må ikke gjøre dette!
Du kunne slutte nå. Vi kunne gå herfra sammen.
Nei. Du hadde rett om hva jeg er.
Jeg har ikke noe tre som venter på meg.
Alt jeg vil ha, alt jeg fortjener, er i enden av den tunnelen.
Det er ikke sant.
Jeg kan ikke.
Mine engelske medborgere-
-i kveld står vårt land-
-alt vi står for og alt vi har kjært-
-overfor en alvorlig og grusom trussel.
Området er rent, sir.
Dette uten sidestykke voldsomme angrepet på vår sikkerhet-
-vil ikke skje uten forsvar eller uten at det blir straffet.
En penny for tankene dine.
Vår fiende er lumsk, han prøver å splitte oss-
-og ødelegge selve grunnlaget for vår store nasjon.
Jeg har holdt min del av avtalen, men har du holdt din?
-Bring ham ned. -I kveld må vi være faste,-
-vi må være besluttsomme. Men mest av alt må vi være forente.
Den som i kveld blir tatt for å bryte portforbudet-
-anses å stå i ledetog med vår fiende og blir stilt for retten som terrorist.
Jeg vil se ansiktet hans.
I kveld gir jeg dere mitt mest alvorlige løfte-
-om at justisen vil være rask, den vil være rettferdig-
-og den vil være nådeløs.
Så møtes vi endelig til slutt.
Jeg har noe til deg, kansler.
En avskjedsgave for alt du har gjort-
-for det du kunne ha gjort og for det eneste du har igjen.
Farvel, kansler.
Mr. Creedy.
Ekkelt.
Så nå er dette gjort.
Tiden er inne for å ta en titt på ansiktet ditt.
-Ta av deg masken. -Nei.
Trassig helt til slutten, hva?
Du vil vel ikke gråte som ham? Du er ikke redd for døden.
-Du er som meg. -Det eneste du og jeg har til felles,-
-Mr. Creedy, er at vi begge snart skal dø.
-Hvordan mener du at det skal skje? -Med hendene min rundt halsen din.
Pisspreik.
Hva skal du gjøre? Vi har ransakt dette stedet.
Du har ingenting annet enn de jævla knivene dine og karateknepene dine.
-Vi har skytevåpen. -Nei, dere har kuler.
Og håpet om at når våpnene er tomme, så står jeg ikke lenger oppreist.
Gjør jeg det, vil dere alle være døde før dere får ladet på nytt.
Det er umulig!
Drep ham.
Min tur.
Dø!
Hvorfor dør du ikke?!
Hvorfor dør du ikke?
Under denne masken er det mer enn kjøtt.
Under denne masken er det en idé, Mr. Creedy.
Og ideer er skuddsikre.
Dette er område 1. Whitehall er sikret. Over.
Dette er general Ackroyd. Hold kommunikasjon under streng kontroll.
Jeg vil ikke ha dette mer rotete enn det allerede er.
V!
Å, Gud, vi må stanse blødningene.
Gjør ikke det. Jeg er ferdig og jeg er glad for det.
Ikke si det.
Jeg sa...bare sannheten.
I 20 år har jeg bare ventet på denne dagen.
Ingenting annet eksisterte-
-før jeg så deg.
Da ble alt forandret.
Jeg ble forelsket i deg, Evey-
-som jeg ikke lenger trodde at jeg kunne bli.
V, jeg vil ikke at du skal dø.
Det er det vakreste-
-du kunne gitt meg.
V?
V?!
Det er oppdaget bevegelse mot Trafalgar Square.
Vi har kontakt med fienden.
Hold an. Stans der.
Du er Evey Hammond, ikke sant?
-Så det er over? -Nesten.
Stans! Ta hånden din vekk fra spaken.
Nei.
Fienden nærmer seg raskt. General, hva skal vi gjøre?
Ikke noe svar fra kommandosenteret, partileder Creedy eller høykansleren.
-Hvorfor gjør du dette? -Fordi han hadde rett.
I hva?
I at dette landet akkurat nå trenger mer enn en bygning. Det trenger håp.
I helvete, ned med våpnene! Ned med våpnene!
Herregud.
Tiden er inne.
Si meg-
-liker du musikk, Mr. Finch?
Den musikken.
Ja.
Hans musikk.
Hvem var han?
Han var Edmond Dantes.
Og han var min far-
-og min mor.
Min bror.
Min venn.
Han var deg-
-og meg.
Han var oss alle.
Ingen vil noensinne glemme den kvelden og hva den betydde for dette landet.
Men jeg vil aldri glemme den mannen og det han betydde for meg.
TIL MINNE OM ADRIAN BIDDLE, BSC 1952 - 2005